מסע העלייה לישראל
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2019/06/זיו-בן-שימול-1-1.jpg)
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2019/06/IMG-20190528-WA0024.jpg)
שמי דוד בן שימול. נולדתי בכפר קטן בהרי האטלס ובגיל 6 עברנו לעיירה " סטאט" ושם גרנו ליד צרפתים שהיו לוקחים אותי כל יום אליהם הביתה.
לאבי היו חנויות של מכולת, רהיטים וצמר למזרנים, והחיים היו יפים ונחמדים.
למדתי בבית ספר נוצרי, שבמקביל היו לנו שיעורים בערבית, ובסוף היום הייתי הולך לבית כנסת ללמוד תורה.
בשנת 1961 אבא שלי החליט לעלות לארץ, התחילו ההכנות. בחודש פברואר 1962 עלינו על אוניה לכיוון צרפת.
האוניה הייתה אוניה להובלת פרות, והשייט היה בלתי נסבל. תנאי סניטריה גרועים ביותר, כמו כן גם האוכל. השייט נמשך שלושה ימים עד שהגענו לנמל מרסיי שבצרפת.
שם הועברנו למחנה מעבר לכשבועיים, עד שהגיעה האוניה לקחת אותנו לארץ.
עלינו לאוניה "פלמיניה" (איטלקית) שהייתה מפוארת ביחס לאוניה הקודמת. היו בה חדרים לכל משפחה והכל היה נקי ונעים.
שטנו כחמישה ימים עד שהגענו בלילה לישראל בתאריך 08 מרץ 1962, לנמל חיפה.
נקלטנו ע"י משרד הקליטה והעבירו אותנו באוטובוס לאילת ושם קיבלנו דירת שלושה חדרים.
בדירה היו מים מלוחים בברזים, ונאלצתי ללכת בתור ילד בגיל 10, להביא מים מברז מים מתוקים ליד שדה התעופה.
זו הייתה תקופה לא פשוטה אבל היה בנו רצון עז לגור בישראל והתגברנו על הקשיים.
הזוית האישית
סבא דוד – היה כיף לשתף את זיו בסיפור עליה לארץ מלפני שישים שנים. נהנתי לשבת עם זיו בבית ספרה. זו היתה חוויה נהדרת לי כסבא.
זיו – אני אוהבת את סבא שלי מאד, והיה לי כיף שהוא הגיע לבית ספר שלי ולשמוע ממנו סיפורים שלא שמעתי בבית.
מילון
סניטריהשמירה על היגיינה אישית וציבורית
ציטוטים
”אין דבר העומד בפני הרצון - הרצון לגור בישראל היה עז והתגברנו על כל המכשולים. “![הקשר הרב דורי](https://www.ravdori.co.il/wp-content/themes/ravdori/images/general/logo-mail.jpg)