החיים במעברה שער העלייה
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2018/02/IMG_20180116_110157_HDR-1.jpg)
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2018/02/מעברה.jpg)
שמי ציונה יעקבי, נולדתי באירן בשנת 1937 בעיר משהד, עליתי עם משפחתי לישראל בגיל 14 בשנת 1951.
היינו הרבה ילדים בבית וההורים היו זקנים והכלכלה הייתה קשה. אז החלטנו שעוזבים את פרס ועוברים לארץ ישראל פותחים דף חדש.
עלייה הייתה קשה עבורנו. בשנת 1951 העלייה התקיימה, זה היה בערב ראש השנה, מכייון שהיה חג מחנה העולים, שער העלייה היה סגור ונשארנו תחת כפת השמיים ובקושי היה לנו מה לאכול במשך שלושה ימים. היינו במעברה ורק אחרי החג דאגו לנו למקום. המצב היה קשה כי ההורים לא עבדו. שלושה חודשים היינו במחנה שער העלייה, היה זה חורף קשה ירדו גשמים היה מבול. אני זוכרת יום אחד הייתה רוח כזאת חזקה והיא העיפה את האוהל שלנו והיינו לילה שלם מתחת לכפת השמיים והיה מאוד קשה בנוסף לכל הקשיים גם החורף הוסיך עוד קושי.
שתי האחיות הגדולות שלי יצאו לעבודה ועבדו בנתניה, במשק בית בשביל לעזור לפרנסת המשפחה. במעברה אני זוכרת שרוב הזמן היה מאוד משעמם. אחר כך עברנו לתל אביב, שם גרנו אצל משפחה נוספת, היינו 11 אנשים בחדר. אני ואחותי היינו האחיות הקטנות והלכנו לבית ספר לעולים חדשים ללמוד את השפה העברית. האחיות הגדולות שלי, עבדו בכל מיני עבודות לעזור למשפחה. הן עבדו ביום ובערב האחיות היו הולכות ללמוד באולפן את השפה העברית. בתקופת החופש הגדול הייתי עובדת במתפרה, במקום שהיו תופרים בגדים לשחקנים, הייתי עובדת בשביל לקנות לי משהו לחורף.
אני זוכרת שאמרתי לעצמי, כשאני אתחתן אני ארצה מעט ילדים, לא כמו הוריי. עדיף לגדל מעט ילדים, אבל בכבוד. כיום יש לי שני ילדים. התחתנתי בגיל 20, לא הלכתי לצבא אמרתי שאני דתייה, כי הייתי צריכה כסף. גם לחבר שלי וגם לי לא היה לנו כלום. התחלתי לעבוד וחסכתי כסף. קנינו בית בכסף שחסכנו וחיכינו חמש שנים עד שהבאנו ילד לעולם. נשארתי בבית לבד עם ילד-תינוק כי הבעל שלי הלך למלחמה. במלחמה ניצחנו. המצב הכלכלי שלנו לא היה טוב, היו לנו חובות והייתי צריכה להשאיר את הבן שלי אצל השכנה כדי ללכת לעבודה. הבן השני שלנו נולד אחרי 5 שנים.
הילדים קצת גדלו ואני יצאתי לעבודה בשביל להתפרנס ולשלם משכנתא. הילדים הלכו לבית ספר ברמת גן, בית ספר מכל"ל ולאחר מכן בערב הייתי צריכה לעשת עבודות בית ולאחר מכן ללכת לעבודה. עד שהילדים גדלו ורכשו מקצוע והלכו לצבא. הילדים התחתנו ובנתיים אני הזדקנתי בקיצור החיים לא היו קלים.
הזוית האישית
ציונה יעקב מספרת על קשיי העלייה והקליטה בארץ לאודליה טוסזינוב הן השתתפו השנה בתכנית הקשר הרב דורי ואודליהה תיעדה את סיפורה של ציונה.
מילון
מעברהצורת מגורים זמנים בשנות ה-50
ציטוטים
”אז החלטנו שעוזבים את פרס ועוברים לארץ ישראל פותחים דף חדש.“![הקשר הרב דורי](https://www.ravdori.co.il/wp-content/themes/ravdori/images/general/logo-mail.jpg)