קצין וג'נטלמן
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2021/05/בצבא-1.jpg)
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2021/05/אורי-ואחותו.jpg)
אורי ואחותו התאומה אורלי נולדו בחג החנוכה בשנת 1970 וגדלו בקריית שמונה, אורי היה בן דודה של אימי ועליו היא בחרה לספר.
אורי התבלט כבר בילדותו בתכונות אומץ ומנהיגות . הוא היה תלמיד טוב ומוכשר, והצטיין בכושר גופני יוצא דופן . אורי גדל במשפחה ציונית . אביו משה שירת ביחידת הצנחנים והיה ברור שאורי ילך בעקבות אביו .
עם גיוסו לצה"ל התקבל אורי לקורס טייס . אורי השתלב היטב בקורס, אך כאשר קיבל תשובה לגבי קבלתו לסיירת מטכ"ל, החליט לפרוש מיוזמתו מקורס הטייס, לטובת השירות ביחידה המובחרת. (מעטה החשאיות על היחידה ופעולותיה, אינו מאפשר לספר את מעשי הגבורה של אנשי היחידה, ושל אורי בפרט , אבל לאחר שאורי נהרג, סופרו סיפורים רבים, על מעשי גבורתו במהלך שירותו. על טוב ליבו, ועל האנושיות שבו) .
אורי שירת ביחידה כלוחם, יצא ממנה לקורס קצינים, שסיים בהצטיינות וחזר אליה כמפקד . בהמשך השירות שלו בחר אורי לשרת ביחידת "שמשון" שהייתה אז חוד החנית של צה"ל, ברצועת עזה. השירות ביחידת שמשון היה מאתגר ומלא סכנות , אך דווקא משום כך בחר להתנדב ביחידה זו. תמיד ביקש להגיע למקום בו נדרש יותר מכל. אורי הוביל מבצעים מורכבים ומסוכנים. לאחר פירוק יחידת "שמשון" אורי התלבט לגבי המשך דרכו בצבא, ולבסוף הגיע לחטיבת הצנחנים. שמו הלך לפניו בשל המבצעים בהם השתתף, והוא היה למפקד נערץ. אורי פיקד על שלוש פלוגות צנחנים בזו אחר זו. בכל אחת מהן הביא לידי ביטוי את ערכיו כמפקד וכלוחם, ומעל הכל את אהבת האדם הנדירה שבו . בלילה שבין 25.10.96 – ל26.10.1996 אורי נהרג בקרב בלבנון .
בלילה ההוא, בעת שהוביל את חייליו למארב, בעיירה עאישיה בלבנון, אורי והקשר שלו תום קרין, הלכו בראש הכוח, בצידי הדרך הייתה שרשרת מטעני חבלה, שהייתה מוסווית כקבוצת סלעים. אחד החיילים הפעיל את אחד המטענים, והשרשרת כולה התפוצצה. כיוון שהלכו בראש הכוח אורי ותום נהרגו .
בהלווייתו השתתפו מאות מתושבי קריית שמונה, ועשרות חיילים מחטיבת הצנחנים. בני גנץ – מפקד יחידת הצנחנים באותה התקופה, ומפקדו של אורי בהספדו בהלוויה של אורי אמר: "יש לי בבית ילד בן ארבע , כשהוא יגדל אני רוצה שיהיה לו מפקד כמו אורי."
כמה שנים לאחר מותו של אורי בסיום קורס קצינים בבה"ד 1, רב אלוף אמנון ליפקין שחק, מצא לנכון לציין את זכרו של אורי, בפני מסיימי הקורס ולספר על אישיותו המיוחדת.
אורי מונצח בקריית שמונה:
לאחר מותו חיפשה משפחתו דרך להנציח את זכרו. חדרו של אורי בבית הוריו הפך לחדר הנצחה, שבו נמצאים כל החפצים האישיים של אורי. פריטים ששימשו אותו בעת שירותו הצבאי, נשקו האישי, תמונות ומזכרות ועוד. תלמידי בית ספר רבים ,וחיילים רבים מגיעים לביתו, כדי להכיר אותו ואת מורשתו יותר טוב. כמו כן הוריו של אורי טרחו ועמלו, בעזרת מתנדבים רבים, לבנות בית כנסת לזכרו בשכונה בה מתגוררים הוריו. בית הכנסת נקרא על שמו של אורי "משכן אוריאל" . בטקס חנוכת בית הכנסת, השתתפו נשיא המדינה דאז, עזר וייצמן ואהוד ברק ראש הממשלה המכהן, וכן ושרים רבים מהממשלה ביניהם שמעון פרס, ומתן וילנאי.
רונן אחד מאחיו של אורי, ארגן לזכרו במשך עשרים שנה, מדי שנה בשנה, יום ספורט, שבו השתתפו תלמידי בתי ספר מקריית שמונה, וחיילים ומפקדים מיחידות שונות בצה"ל. כל זאת כדי לשמר את זכרו .
כתבה שפורסמה על אורי בעיתון
הזווית האישית
אופיר: לא הספקתי להכיר את אורי במציאות אבל העבודה הזו עזרה לי לחקור ולגלות עוד הרבה יותר על החיים שלו, ועליו כבן אדם, ואני מאוד שמחה על כך. נוסף על כך הכרתי יותר לעומק את משפחתי, כשאספנו סיפורים ומידע עליו וכל אחד תרם את חלקו .
מהזווית האישית של אמי: אופיר בתי היקרה, שמחתי מאוד לשבת אתך ולסייע לך להכיר טוב יותר את אורי. לחלוק אתך את הזיכרונות, התמונות והסיפורים הרבים, על אורי ז"ל. כידוע לך, אורי בן דודי האהוב, היה אדם נפלא, מנהיג וקצין מצטיין. אדם משכמו ומעלה, שמפקדיו הבכירים כינו אותו "אגדה בחייו". אורי היווה מקור גאווה להוריו, למשפחת אזולאי, לקריית שמונה ולמדינת ישראל כולה. ולכן היה חשוב לי להעביר לך ולהנחיל לך את מורשתו. תודה שהסכמת לקחת חלק בדבר כל כך חשוב ומשמעותי.
מילון
יחידת "שמשון"יחידת חי"ר מובחרת, אשר פעלה בשנים 1996 – 1986 בשטחי רצועת עזה
ציטוטים
”אורי התבלט כבר בילדותו בתכונות אומץ ומנהיגות . הוא היה תלמיד טוב ומוכשר, והצטיין בכושר גופני יוצא דופן . אורי גדל במשפחה ציונית . אביו משה שירת ביחידת הצנחנים והיה ברור שאורי ילך בעקבות אביו“![הקשר הרב דורי](https://www.ravdori.co.il/wp-content/themes/ravdori/images/general/logo-mail.jpg)