מי אמר שאי אפשר לישון ואז לנוח
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2015/06/DSC_0005.jpg)
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2015/06/unnamed-18.jpg)
השם של סבי הוא איתן, נולד בחיפה בתאריך 6 נובמבר 1944. מקור שם המשפחה גלזר הוא מהמילה האנגלית glass (זכוכית). כנראה שאחד מאבות אבותיו עסק בזגגות ואימץ את המקצוע כשם משפחה. השם איתן ניתן לו כי כבר כשהיה תינוק בן כמה ימים התרומם בכוחות עצמו.
בבית הספר העממי, הקימו סבא שלי וחבריו חבורת בנים שנקראה "הג'מעה" (בערבית-חבורה), כל אחד בחר לעצמו שם שמתחיל באות ג'. הוא בחר את השם ג'יימס (אחרים ג'רי, ג'וני וכולי…)
סבא איתן הוא הבכור במשפחתו. הוא הרגיש כבכור במשפחה מפני שקיבל כמעט כל מה שרצה, עד שכעבור 9 שנים נולדה אחותו רונית ואז הפך להיות אחראי גם עליה ולעזור בגידולה למשל: ללכת עמה לטיול, להחזיר אותה מהגן וכולי.. אז היה מקובל לא יותר משני ילדים במשפחה בגלל המצב הכלכלי.
סבי גדל על הר הכרמל, כתינוק קיבל מדודו שהיה קדר סוס קטן מקרמיקה, מעשה ידיו וסוס זה נמצא אצלו עד היום.
סבי למד בבית הספר הריאלי בחיפה ובגיל 16 הצטרף כחניך לפנימייה הצבאית בחיפה כי רצה להיות קצין בצבא. בפנימייה גרו אז בצריפים מעץ בצפיפות של שלושה בחדר ומאז נותרו סבי וחבריו מהפנימיה, חברים קרובים מאוד עד היום. לצערו עשרה כבר לא עמנו, שישה מהם נהרגו במלחמות ישראל.
תחביביו של סבי כילד היו: אוסף בולים וספורט בעיקר ריצה, סבי היה אלוף בית הספר בריצת 60 מטר, אמו הייתה גם כן ספורטאית מצטיינת והייתה אלופת הארץ לנוער, במכבייה של שנת 1936. סבי אהב בנערותו גם טיולים על הכרמל עם אופניים והיה חניך בצופים.
בילדותו סבי נהג להקשיב לרדיו טרנזיסטור ולתקליטים (לא הייתה אז טלוויזיה). הם שמעו שירי ארץ ישראל של "התרנגולים", שירי נעמי שמר, יפה ירקוני ועוד… כשמשמיעים ברדיו שירים של פעם סבי נוהג לזמזם וחלק מהמילים הוא עוד זוכר.
סבי שיחק במשחקים הבאים: ריכוז (כיום מונופול), דמקה, שח, תופסת, מחניים, קלאס, מחבואים, ג'ולות (בלורות), עמודו, דוקים, משחק מלחמה בקלפים, משחקי הזיכרון וכולי… את המשחקים סבי שיחק עם חבריו לכיתה בהפסקות ועם חבריו לשכונה אחרי הלימודים. את רוב המשחקים ילדים מכירים ומשחקים גם כיום אך שחלקם בשמות אחרים.
סבי גדל בשכונת הדר הכרמל בחיפה, בתקופת מלחמת השחרור וכילד חווה פחדים מהיריות שבין ערביי חיפה לבין אנשי ״ההגנה״, בן דודו משה (מוישל׳ה) ברגמן נהרג באחד הקרבות.
יום אחד אמרה הגננת לילדי הגן ( בגן דבורה בו התחנך), בתחילת הסתיו : "בואו ילדים ונצא לטייל בשדה כי היורה ירד". סבי נבהל ושאל את הגננת אם זה לא מסוכן לטייל שהיורה ירד. (סבי חשב שמדובר ביורה עם נשק, כשלמעשה מדובר על הגשם הראשון (היורה).
בגיל 12 סבי בפעם הראשונה בחייו נסע לחו"ל עם הוריו, הם שטו באוניה 4 ימים מחיפה לנמל מרסיי שבצרפת ומשם ברכבת למעבורת לאנגליה לבקר את בני משפחתו . סבא שלו, שאליו היה קשור מאוד, נסע גם הוא לדוד באנגליה ושם נפטר ממחלה קשה.
סבי למד לימודי משפטים בירושלים תואר ראשון ולימודים באוניברסיטת חיפה לתואר שני במדעי המדינה.
בתור סטודנט למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים עבד גם לפרנסתו בביטוח הלאומי בתחום כח אדם.
כשהיה סבי סטודנט נשאר בסוף שבוע ללמוד לקראת בחינה ולפתע צלצל הטלפון וקול של אישה שאל: "אפשר לדבר עם משה?" ואז ענה סבי שאין כאן משה אבל יש איתן. משם התפתחו שיחות טלפון ארוכות ומכתבים וכעבור כמה שבועות החליטו השניים להיפגש. הם התאהבו והתחתנו בשנת 1969 בתל אביב כשסבא היה בן 26. ילדיהם נולדו להם כשהיו בני 28, 31 ו-34. האירוע המכונן בחייו של סבי הוא חתונתו עם סבתי יהודית והולדת שלושת בניו: יואב (אבא שלי) אסף ואהוד (אודי). כיום לסבי שבעה נכדים, ואנחנו נפגשים בביתו פעם בשבוע או שבועיים.
בגמר הלימודים התחיל סבי לעבוד במשרד הביטחון במשך 32 שנה ולאחריהן פרש לגמלאות. מטעם עבודתו יצא לשליחות בת שלוש שנים לאמסטרדם שבהולנד כקצין ביטחון אל על ולאחר פרישתו יצא לשליחות מטעם קק"ל לטורונטו שבקנדה למשך שנתיים. מאז עבד כיועץ אבטחה לחברות פרטיות.
בין לבין ביקר עם סבתי כתיירים באירופה, אסיה, אמריקה, אוסטרליה ודרום אמריקה. פעם בעת ביקור בפסגת הרי ההימלאיה הגבוהים סבל סבי מקשיי נשימה עקב חוסר חמצן ונזקק לבלוני חמצן להקל על הנשימה.
סבי השתתף בשתי מלחמות: מלחמת ששת הימים 1967 ומלחמת יום הכיפורים 1973. בצבא סדיר שירת בחיל השריון כמ"מ (מפקד מחלקה) וקמב״ץ (קצין מבצעים גדודי) . במילואים כסמ״פ וכמ"פ (מפקד פלוגה) טנקים. במלחמת ששת הימים היה בגדוד הטנקים השני שעלה לרמת הגולן ושעבד את העיירה "קונייטרה". במלחמת יום הכיפורים השתתף בכיבוש רמת הגולן מידי הסורים והגיע כמעט עד לפאתי דמשק . בתצלום הבא סבי מימין עם צוות הטנק שלו קרוב לחרמון.
בקרב שלו ברמת הגולן מול הסורים בשנת 1973 ראה לפתע מולו טנק סורי וירה לעברו ראשון אך הפגז לא חדר ואז הטנק הסורי צודד לעברו ופגע בטנק פגיעה ישירה והטנק הושבת. למזלו הספיק סבי וכל הצוות לרדת מהטנק ולהינצל לפני שהטנק קיבל פגיעה נוספת ואז הצטרף סבא לטנק אחר והמשיך להילחם.
המנהגים שסבי חוגג עם המשפחה הם: ימי הולדת משפחתיים, מפגשים משפחתיים מדי שבועיים או שלושה, פיקניקים ועוד… אנו משפחה חילונית , אך חוגגים את כל החגים בחיק המשפחה או עם חברים, כל פעם בביתו של חבר אחר. החגים החביבים על סבי הם ראש השנה כי בו יש אווירה מיוחדת ופסח שאז מתכנסת כל המשפחה יחד.
הזוית האישית
כיום סבי בגמלאות ועובד בהתנדבות בכמה מקומות. דודי אודי, בנו הצעיר חי בלונדון ואבי יואב ודודי אסף חיים בארץ. סבי כמובן היה מעדיף שכולם יחיו בארץ אבל בזכות הסקייפ הוא משוחח איתם ועם נכדתו כמעט בכל יום.
מילון
ג'מעהחבורה, ״החבר'ה״ בערבית
ציטוטים
”"כמה טוב לישון ואחר כך לנוח.." “”"לאוכל הזה יש טעם של עוד...״“
![הקשר הרב דורי](https://www.ravdori.co.il/wp-content/themes/ravdori/images/general/logo-mail.jpg)