הכיסופים לעלייה ארץ ישראל- עלייתו לארץ של סבא דוד
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2018/06/תמונה-משותפת-3.jpg)
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2018/06/משפחה-סוף-1.jpg)
שמי דוד גורביץ' נולדתי ברוסיה במוסקבה בשנת 1947.
דוד כתינוק
דוד עם אחיו ואביו
למדתי בבית ספר ברוסיה מכיתה א-י'. ואחר למדתי במכון – אוניברסיטה להיות מהנדס מכונות.
דוד – סטודנט
גרנו במרכז מוסקבה, בשנת 1991 קרו הרבה שינויים בחיים נהיו ארגונים והפגנות אנטישמיות. במדינה השתנתה מערכת השלטון. בחודש אוגוסט התרחש מהפך ב-12 ביוני 1991 נבחר בוריס ילצין לנשיא הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה. בחודש אוגוסט באותה שנה נערך הפוטש של אוגוסט – ניסיון הפיכה במטרה להפיל את משטרו של גורבצ'וב. לאחר מאבק קצר חוסל ניסיון ההפיכה והקושרים נעצרו. בין ההחלטות שהתקבלו כתוצאה מניסיון ההפיכה, הייתה אחת בעלת חשיבות סמלית עצומה – הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית החליט להחליף את הדגל האדום הקומוניסטי בדגלה ההיסטורי של רוסיה, בצבעי לבן-כחול-אדום. טנקים רבים הסתובבו ברחובות. אנחנו התחלנו לפחד ולדאוג לעתיד של בנותינו. אנחנו לא ידענו מה יקרה מחר, לכן החלטנו לעלות מהר לארץ ישראל! באותו הזמן מרינה הייתה בת 11 ואנה הייתה בת 6.
עלינו לארץ בשנת 1992, ביתנו הראשון בארץ היה בראשון לציון. מצאנו בית ספר לבנות שלנו. בהתחלה הם לא התרגלו לשפה העברית אבל אחרי כמה זמן הם התרגלו והשתלבו עם הרבה חברות. משנת 1992 בנותינו לומדות באולפנת "צפירה". אחרי שהן סיימו ללמוד ב"צפירה" מרינה קיבלה השכלה באוניברסיטה כ"פיזיוטרפיסטית" ועד עכשיו היא עובדת בקופת חולים "מכבי" ,ואנה קיבלה השכלה באוניברסיטה כ"עורכת דין",ועכשיו היא עובדת כעורכת דין. באותו הזמן אני ואשתי למדנו את השפה העברית באולפן לעולים, חיפשתי מקום לעבוד במקצוע. בהתחלה מצאתי עבודה במחסן דואר.
מאוגוסט שנת 1992 עבדתי במוסך מרצדס כמכונאי, עברתי מבחן במשרד תחבורה, קיבלתי "כתב הסמכה". משנת 1997 אני עבדתי כמנהל מוסך עד שנת 2008 .בתקופה הזאת עברתי קורסים "שמאות רכב", ו"טכנולוגיה מתקדמת" ואלקטרוניקה ברכבים. משנת 2008 עד הפנסיה (2017) במכון "קומפיוליין" כבוחן רכבים לפני קנייה. באותו זמן אחרי שאשתי סיימה ללמוד את השפה העברית היא עבדה 4 שנים כמטפלת באנשים קשישים בחברת מט"ב. אחרי זה היא עבדה כספרנית ומנהלת ספריה בתיכון "ד" בתל אביב, שם היא עובדת עד היום. עכשיו אני ואשתי גרים בראשון לציון יש לנו דירה משלנו ומכונית.
המשפחה בביתה בראשון לציון
בנותינו התחתנו בארץ וילדו לנו נכדים: למרינה יש שני ילדים בנימין בן שלוש עשרה ואסתר בת שתיים עשרה. לאנה יש שלושה ילדים- ניצן בן תשע, ניר בן שש ונטע בת שלוש. אנחנו עכשיו חיים נהדר ושמחים שעלינו לכאן!
תמונה משפחתית
הזוית האישית
אסתר יוסף: שמחתי לעבוד עם סבא ולהכיר את קורות חייו.
מילון
פוטשניסיון הפיכה
ציטוטים
”אנחנו עכשיו חיים נהדר ושמחים שעלינו לכאן!“![הקשר הרב דורי](https://www.ravdori.co.il/wp-content/themes/ravdori/images/general/logo-mail.jpg)