אני ממקימי מושב ינוב
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2016/09/84906931757e301b4b18b53.05353290.jpg)
![](https://www.ravdori.co.il/wp-content/uploads/2016/09/159652011157e301b5765042.50636107.jpg)
מושב שקם בעקבות אסון התרסקות מטוס עולים
אחרי שהנאצים
עזבו את תוניסיה, התחיל הנוער היהודי להתארגן בקבוצות מכל הפלגים, אני וכמה חברים
בתור ילדים התחלנו להיפגש בבתי כנסת ודיברנו כל הזמן על העלייה לפלשתינה. השתייכתי
לקבוצת נוער שנקראה "הצופים היהודים מצפון אפריקה". כל שבוע נפגשנו עם המדריכים שלנו שהיו מבוגרים
מאתנו בכמה שנים בלבד, במפגשים השבועיים בבית הכנסת למדנו עברית ושרנו שירים על
ארץ ישראל. במוצאי שבת ובימי ראשון יצאנו לשדות ותלינו את דגל ישראל ושרנו את "התקווה".
לאחר תקופה
מסוימת הצטרפו אלינו שליחים מישראל בסתר, והתחילו לארגן אותנו לקראת העלייה לפלשתינה,
החתימו את ההורים שלנו על הסכמתם לשלוח אותנו, ובשנת 1949, בהיותי בן שלוש עשרה
בלבד, עליתי עם כל קבוצת הצופים לצרפת, שהינו שם כחצי שנה, קיבלו אותנו נציגים של עליית
הנוער וגם הרבה משפחות יהודיות שהקפידו
לבוא לבקר אותנו בבית הילדים בימי ראשון ובילו אתנו את כל היום וכך מילאו את המקום
החסר של הורינו שנשארו בתוניסיה. הנציג שליווה אותנו בצרפת היה שליח מישראל ושמו
אברהם חביליו, מוותיקי ירושלים. הוא סיפר
לנו כל מה שקורה בישראל.
לאחר חצי שנה בצרפת בעיר ליון, עלינו לארץ ישראל. העליה
היתה באוגוסט 1949, הגענו
דרך שער העלייה בחיפה, לקחו אותנו למחנה אוהלים שהיו מרוכזים שם כל העולים בקבוצה של עליית הנוער. ממחנה האוהלים לקחו אותנו לקיבוץ אושה, הקיבוץ
נמצא בעמק זבולון. שהינו בקיבוץ בערך שנה. במהלך שהותנו בקיבוץ נודע לנו שמטוס ובו
ילדים מתוניס בדרכם לארץ התרסק בהרי נורבגיה. לאחר התאונה, אנחנו והמדריכים שהיו אתנו
נפגשנו עם עולים אחרים מתוניס ובניהם משפחותיהם של הילדים שנהרגו בתאונת המטוס,
יחדיו החלטנו להקים יישוב מזרחית לנתניה מול טול כרם, על שם הילדים, הישוב שהקמנו
הוא מושב "ינוב" לזכרם של עשרים ושמונה ילדים שנספו בתאונת המטוס. משמעות
השם ינוב כמו שעץ מניב פירותיו, כך המשפחות במושב יולידו ילדים והמושב יבנה
ויתפתח.
ההורים שלנו הגיעו לארץ לאחר שהקמנו את המושב, לאט לאט פיתחנו את המשק והמושב גדל והתפתח. המושב קיים גם היום
והשנה חגג 66 שנה. כך הגשמנו את החלום שלנו להקים ישוב בארץ ישראל.
את ניצה אשתי
הכרתי בשנת 1953 במושב, עזבנו את ינוב בשנת 1989 וכיום מתגוררים בעיר נתניה. אני אב לארבעה
ילדים, וסב ל- 11 נכדים ושני נינים.
תשע"ו
מילון
פלגיםקבוצות של נערים שבאו מאזורים בתוניסיה
ציטוטים
”הצלחנו להגשים את שאיפותינו - לעלות לפלשתינה ולהביא את משפחתנו ולהשתקע פה“![הקשר הרב דורי](https://www.ravdori.co.il/wp-content/themes/ravdori/images/general/logo-mail.jpg)