סבא וסבתא התחתנו בתאריך 15.10.73, זה היה בזמן מלחמת יום כיפור
מאדאם פנסו הייתה מחנכת דגולה, ידועה בקהילה.
לשמוח ולאהוב את מה שיש. תמיד להסתכל על חצי הכוס המלאה.
מתוך:
ילדות בצל ה"פרהוד"
מתנות קטנות, מישהו שלח לי מתנות קטנות
ואהבת לרעך כמוך
בשבת ב-11 בבוקר ישבתי עם אימי לשמוע “המסך עולה” בה היו הצגות ותסכיתים
מתוך:
כך חיינו אז…
חדר נגרות שבו למדו בנים בלבד!? ושיעורי תפירה ומלאכת יד לבנות בלבד!?
מתוך:
כך חיינו אז…
מוטב מאוחר מאשר אף פעם
חשבתי לתומי שמלחמות שייכות להיסטוריה, וניתן לקרוא עליהן בספרים,
לא חשבתי שאהיה חלק מהיסטוריית המלחמות
הייתה להם בעיה להעלות את החמור לספינה ורק תמורת שוחד הצליחו להעלותו לספינה.
המסורת אומרת שצריך לתת לאל הים מנחה כדי שהאוניה תעבור בשלום בחציית קו המשווה
אבי שלט ב - 12 שפות פולנית גרמנית, עברית, יידיש, בביה"ס לטינית, צרפתית ועוד
נסע לעיירות בסביבה בעגלה רתומה לסוס עם גבינות וחמאה ואוסף מהאיכרים את חלב פרותיהם .
העמידו אותי על כיסא בליל הסדר ושרתי "מה נישתנה" בקול חזק וצלול וכולם התלהבו
מרגש לראות כיצד ברכותיו של הרבי התגשמו והשכונה פורחת ומשגשגת.
מתוך:
שכונה של נתינה
עד היום לא הפסקתי להיות פעיל
מתוך:
האיש שנולד להיות מנהיג
בפורת היו לנו הרבה קרובים ונתנו לנו בית ומושב והתחלנו לעבוד את האדמה
כל השנים עבדתי בתום החנוך
עד היום אני מתנדבת
אין שבוע שאני לא מגיעה למרכז הקליטה "תפוז" בנהריה
בדרך היו שודדים ששדדו אותנו , אנשים רבים מתו בגלל תלאות הדרך
פעילות ספורטיבית הממלאת את הגוף, ומעניקות לי שפע של חוויות הממלאות את הנפש.
האידיאולוגיה בקיבוץ היתה שיש להרגיל את הילדים מגיל צעיר לעבודה בחקלאות
מתוך:
סבא השחיין
סול התעניין בסיפור וגילה דברים שלא ידע, על סבו ומשפחתו.
כדי לשרוד בשואה, אחותי הגדולה למדה אותי לסרוג - בתמורה קבלנו קליפות תפוחי אדמה
עד היום מעדיפה ממתקים מאשר מזון בריא ובכ"ז אני דקת גזרה. כנראה הגנים טובים.
אהבתי את משפחתי, אהבתי את עירי ואהבתי את ארצי.
משפחת פולג
היינו צריכים לחפש בכוחות עצמנו אנשים
שרצו ללמוד עברית
כיו"ר האחריות היא מאוד גדולה, כלפי שחקנים מוסדות ושחקני רכש.
מתוך:
שגעון הכדורסל במשפחתנו
זאת הייתה הזדמנות נדירה להכיר פנים חדשות אחד אצל השני.